Želim da budem šampion u klizanju i pisac.
Želim da moja slika bude u svim novinama.
Možda ću postati filmska zvezda.
Želim da budem drugačija od ostalih devojčica.
Želim da budem moderna žena. Da putujem.
Želim da studiram jezike-- jezike i istoriju.
Želim da radim sve.
Želim da...
Ana! Ana!
D N E V N I K A N E F R A N K
O, taj razmaženi Leo Kupman. Misli da je zaljubljen u mene.
Stalno gleda u tebe.
Ana, da li želiš da dođeš sutra...
da igramo monopol?
Sana, znaš da mi baka dolazi u posetu.
Imam previše obaveza.
Zašto ne pitaš Hanu?
Biću na šuli.
Tako religiozna.
Ana! Ana!
Brzo.
Ups. Izvini.
-Pa, idem. -Zdravo.
Zdravo.
Ne, ne. Ne kažem da loše kuvate.
Naravno. Sigurna sam da Vaš muž...
voli vaš džem od jagoda.
Aha.
-Zdravo, g. Klajman. -Zdravo, Ana.
Mip, gde je tata?
Samo malo. On je u skladištu...
sa g. Kuglerom i g Van Pelsom.
Hvala, Mip.
Samo još da kažem da divno izgledaš danas.
Problem je u tome što sipaš previše šećera.
Previše oraščića.
Nedovoljno korijandera.
uh...
biber sa...
crni đumbir.
Ne. Blizu si.
Pim.
Majka je zvala. Zabrinula se.
Trebalo je da pravo odeš kući.
Šta to radite?
g. Kugler isprobava neke nove recepte.
Treba još malo rada, ali biće od toga nešto.
To je velika pohvala, g Kugler.
Kao što znate, g. Van Pels ima nepogrešiv nos.
Ana, jedan vic za tebe.
Šta je crno-belo i crveno (čitano) svuda?
Šta?
Novine.
Aha?
Znaš, čitane, a?
Kako divna knjiga.
Hvala ti, bako.
Da li je bilo uzbudljivo putovanje iz Nemačke...
putovala si sama? Sve mi ispričaj.
Vidiš? Radoznala kao uvek.
Daj mi da vidim knjigu. Daj mi je.
Čekaj. Baka ima još jedno iznenađenje.
A evo i tvog poklona, Ana.
Naliv pero.
Pogledaj, Margot.
Prelepo je.
Uvek ću ga čuvati.
-Hvala ti, bako. -Nema na čemu.
Tako mi je drago što si nam došla u posetu.
Baka će živeti sa nama, devojke.
-Da li bi ste to volele? -O, da.
Veoma.
Ana...
zašto ne isprobaš svoje novo naliv pero?
Da, moram, smesta.
-Izvinite. -Ne zadržavaj se dugo.
Treba da idemo kod Goslara.
Poprini se da se spremi.
Nek se zabavi malo, Idit.
Strašno si je razmazio, Oto.
Trebalo je da dođe pravo kući.
Umirem od gladi.
I molim te, Ana, pazi na svoje ponašanje.
Znam-- kao Margo.
Mislila sam da voliš Goslare.
Naravno da ih volim.
Samo bih volela da Hanina porodica nije toliko religiozna.
Radije bih išla u bioskop.
Amen.
Hitler je samo groznica, Hans.
Nemačka će se oporaviti. Pamti šta sam rekao.
A šta će sprečiti tog ludaka da ne aneksira Holandiju...
i oslobodi svoju nemačku braću?
Holandjani su drugačiji.
Ponekad, Oto, mislim da imaš previše vere u ljude.
Jadna mama. Navikla je na bolje.
Božija volja, Idit.
Jednog dana ćemo se svi vratiti svojim kućama.
A do tada se moramo snaći.
Budite zahvalni što imate centralno grejanje.
Dozvolite mi da Vam pomognem, gđo Goslar.
Jako si ljubazna.
Tako divna devojka.
Imaš sreće.
Hana ima dve leve ruke.
Ponekad mi nedostaje služavka...
ali nemamo dovoljno novca da plaćamo služavku.
A Holanđanke su ionako beznadežan slučaj--
na njih se prosto ne možeš osloniti.
Majko?
Ana kaže da ne treba da ih zoveš služavke.
Kaži, ''devojke.''
Bog zna sve, ali Ana zna sve bolje od njega.
Voliš da budeš razmažena.
Još više voliš kada drugi tebe razmaze.
Da li sam zbog toga loša osoba?
Dobri ljudi i loši imaju jednu zajedniču stvar.
I jedni i drugi greše.
Samo...
dobri ljudi mogu da priznaju svoje greške...
i da uče iz njih.
Pričaj mi ono o Paulama.
To je priča za decu, a ne za malu ženu poput tebe.
Ne.
Želim da je čujem.
Paule žive ovde sa nama.
Ne možeš ih videti...
ali ponekad ako se potpuno ukipiš...
i zaista slušaš...
možeš da otkriješ gde se kriju.
Ali čuvaj se.
Zato što ne znaš na koju Paulu možeš da naiđeš.
Dobru Paula...
ili lošu Paulu, koja stalno pravi probleme.
Ne želim da budem loša Paula...
ali ponekad...
ponekad pobegne sama.
Nema veze.
Sve dok je dobra Paula u tvom srcu.
Tata, zar one ne mogu biti ista osoba...
dobra i loša Paula?
Vidi...
Da. Mislim da je moguće.
Možda je dobra Paula uplašena...
o toga šta drugi misle o njoj...
i zato je ponekad loša.
Bar tako ja mislim.
Oduvek si mi govorio da treba da mislim svojom glavom.
I jesam.
Novine kažu da je Hitler sada u Poljskoj.
Holandija će ostati neutralna šta god da se desi.
Ipak, sva ova priča o nacistima je loša za posao.
Imam manje pacijenata sada, ali nema veze.
Uvek će biti jevrejskih karijesa koje treba popraviti.
Kaži “a”.
A
g. Pfefer. Ne pre venčanja.
Čekaj!
Nije fer! Varala si!
Ana! Izlazi iz vode!
Oto, reci nešto.
Ana, slušaj svoju majku.
Igraj se lepo sa svojom sestrom.
Znaš da nije dobro za tebe da plivaš.
Evo. Obriši se.
Nikada mi ne daš da se zabavljam.
Ne želim da se razboliš. Znaš kako si nežnog zdravlja.
Da li smo mi bili takvi, Idit?
Ne, Oto.
Nikada nismo bili takvi.
O, tako si smešna!
Hej!
Uzela si moju jagodu.
Pogledajte moje dve filmske zvezde.
Želiš li još nešto?
Zašto ja nisam pozvan na ovu žurku?!
To je g. Goslar.
Pogledaj, to je tvoj tata.
Vidiš?
A ti si rekao da nikad neće doći u Holandiju.
Srećan rođendan, Ana.
Moramo da se slikamo. Slika, molim.
-Da, tata. -Slika?
-Adolf kao rođendanski poklon?
Devojke i ujka Adolf.
Hana, uperi prstom u tatu. Svi ostali uperite prstom u ujka Adolfa.
Veoma dobro.
Nemačka je izvršila invaziju na Poljsku...
i slobodnu državu Dancing...
okončavajuću pokušaje diplomata...
da nađu mirno rešenje.
Buka oružane vatre je zamenila govore političara...
a zavesa rata pada iznad Evrope.
Napolje!
Red Svastike!
Podla izdajice!
-Buuuuu! -Sedite dole!
...francuski topovi premeštaju se na front.
-Kada će početi film? -Uskoro, Ana. Uskoro.
Nacijin prvi zid odbrane.
Zar nije Norma Šerer prelepa?
Previše lepa da izgubi glavu.
Mada mi se kralj i nije puno dopao.
Tajrone Pauer je mnogo zgodniji.
Baš kao dečko za koga ću se udati.
Već si izabrala?
O, ne. Imam previše obožavaoca.
Baš kao jadna Marija Antoaneta.
Rat neće početi ovde, zar ne, tata?
Ne.
Mislim da mi se to ne bi svidelo.
O, Ana. Britanci će se pobrinuti za Her Hitlera.
prekršiti zakon... ponavljam proglas...
holandijske neutralnosti u aktuelnom sukobu...
nemačke trupe...
Šta je to?
Ana!
Šta to radiš?
Pa, zgrabi jedan.
Pitam Vas, g. Gis...
šta može holandska vojska protiv Blickriga?
Na front će krenuti bickilima.
Voleo bih da mogu da se ne složim sa Vama...
ali bojim se da ne mogu.
Sva ta priča o invaziji je glupost.
Zašto nisu? Šta ih sprečava?
Zašto se ti mešaš u ovo?
Ja ću da mislim, ako može.
G Frank sluša svoju ženu.
Vidite kakav je on? Ima odgovor za sve.
Čuvajte se braka, g. GIs.
Iz mog iskustva, njegove vrednosti su veoma precenjene.
Čujte i počujte.
Moja sestra me je molila da pošaljem decu u London...
-Da žive s njom. -I hoćeš li?
Kako budu bezbedni tamo?
Bolje je za nas da se držimo zajedno, i da se nadamo najboljem.
Imam vic za vas.
-Čuli smo ga.
Trajalo je samo pet dana.
Sad se ljudi bacaju s prozora.
Kuda nas vodi sva ta panika, Hans? Učimo da se adaptiramo.
Da adaptirani smo u Nemačku.
Želela sam da se moje dete rodi u drugačijem svetu.
Ne u onom koji smo napustili.
Ponovo Frankfurt, sve ispočetka.
Ne. Ne smem tako da razmišljam.
Ne sada.
Znam čoveka za to.
Veoma dobro, veoma dobro.
Da li je to dobro?
Sledeći. Idemo. Krećite se.
Sledeći.
Šta se događa, Pim? Zašto smo ovde?
To je samo formalnost, Ana, kao cenzus.
Znaš, birokratija.
Ana-Liza Meri Frank.
Oto--Oto Frank.
Katarina!
Ana, Hana, čekajte me.
Da li je to ona? Baš je slatka.
Zove se Gabi.
Nisam se još navikla na to da imam sestru.
Stalno nešto radim oko nje.
Ne smeš je razmaziti, Hana. Niko ne voli razmaženu decu.
Nisam sigurna dal' me pogađa to što nosiš, Lusi.
Ako mi ne zameraš što to kažem.
Majka me tera da nosim.
Kaže da bi trebalo da pokažemo vernost...
šta god hoće da kaže.
Tata dugo nema posla.
Mama je rekla da će Hitler otvoriti nova radna mesta ovde...
isto kao u Nemačkoj.
Lusi! Šta to radiš?
Sklanjaj se od tih devojčica!
Ne brinite, g. Klajmen.
Pobedićemo naciste na njihovom terenu--
papirologiji.
Zato što je Pektakon registrovan kao jevrejska radnja...
moramo da osnujemo potpuno novu kompaniju...
i uz Vašu dozvolu, Jan...
Želeo bih da je nazovem Gis i kompanija.
Kako god mogu da pomognem...
ali morate biti oprezni, g Frank.
Birokrati su skriveni kolaboratori.
Bićete upisani kao glavni direktor...
ali nećete imati nikakvu odgovornost.
g. Kugler će preuzeti svakodnevne poslove...
zajedno sa g. Klajmanom.
To je će biti čisto arijevsko preduzeće...
sve legalno.
Na papiru, ja neću postojati.
Brajane, dovezi kolica!
Da li nešto nama fali, Jevrejima?
Ne. Ne, nikada nemoj tako da misliš.
Mora da smo uradili nešto strašno.
Ne.
Bila sam devojčica kao ti u Beču kada je počeo rat...
i nije bilo dovoljno hrane.
Jednog dana, moja majka me je zamotala...
i odvela do železniče stanice.
Stavila me je na voz za Holandiju...
okačila je znak oko mog vrata i rekla zbogom.
Zar te više nije volela?
Da, jeste.
Zato je to i uradila. Ovde je bilo hrane...
i porodica koje su želela da je podele.
To tada nisam znala.
Osećala sam se tako bolesno i usamljeno, ali kada sam odrasla...
shvatila sam da se dobri ljudi ponekad nađu u nevolji...
a da nisu učinili ništa loše.
Da li ti misliš da sam ja dobra osoba?
Da. Mislim.
Samo jedan?
Nabavićemo još jedan kad vremena budu bolja.
Ovaj je tvoj...
da dokaže da će neko konačno od tebe napraviti...
poštenu Holanđanku.
Već sam poštena.
Gospođice Santrušic?
Vaš red.
Oh! Da, da!
Proglašavam vas mužem i ženom.
Još plesa!
Muzika i šampanjac.
Ko nije?
Imaš dva leva stopala.
Nema više.
Divno igraš, Mip.
-Hvala ti, Ana. -I ti, Jan.
Ona vodi, Ja samo pratim.
Mogu li ponovo da vidim tvoj prsten, Mip?
Želim isti takav kada se budem udavala...
i muža kao što je Jan, takođe.
Naćićeš ga. Ja jesam.
Mogu li?
O, molim te. Samo još jedan ples.
Sedi dole, molim te, Puti.
Samo praviš budalu od sebe.
Sigurno nećete odbiti damin poziv, g. Frank.
Pa, bojim se da u ovom trenutku...
imate suparnicu, gđo. Van Pels.
Ime čoveka koji je...
otkrio osnove geometrije je Pitagora.
Zapišite, molim.
P-i-t-a...
a-g-o-r-a-.
Da?
Bojim se da ma koliko Vaš čas...
može biti zanimljiv, ja ga ne mogu pratiti.
Ah. Pa...
ti, hoćeš li zameniti mesto sa gospođicom ...
Frank. Frank.
Zamenite se, molim.
Kvadrat nad hipotenuzom...
Dopadaju mi se tvoje oči, Džeki.
One su prva stvar koju sam zapazila na tebi.
Ljudi kažu da je kosa moja najprivlačnija stvar.
Misliš li da su u pravu?
Da, naravno.
Znaš, mi živimo u Mervedplejn.
nije daleko. Možeš doći kod mene ako želiš.
Možemo zajedno da pišemo domaći. To bih volela.
I ja.
Bićemo odlične prijateljice. Osećam to.
U školi Montesori sam bila jako popularna.
Plakala sam kada nam je gđa. Kuprus rekla da ne možemo više tamo.
U mojoj školi su bili neki užasni dečaci.
Počeli su da nas zovu Jevrejke.
Tako smo se preplašile i pobegle.
Ne znam. Možda je bolje ovako.
Razmisli malo. Da nije Nemaca...
nikada se ne bismo upoznale.
Ovo je Mordži.
Uskoro će se omaciti...
zato što se viđa sa puno momaka.
Ana.
Mama, da li bi Džeki mogla da prenoći?
Ako želi.
Čekaj. Imam bolju ideju.
Doćiću ja kod tebe.
Onda možemo da pričamo o stvarima o kojima ne smemo.
Želiš li da vidiš nešto stvarno magično?
Mama je to dizajnirala.
Najbolji ljudi su nosili njene haljine.
Prestala je da ih pravi kad je započeo rat.
Misli da nije vreme za to.
Posle rata ću nositi samo najbolju odeću.
Gospođica Ana Frank je izgledala sjajno na prinčevom balu sinoć...
nosila je prelepu haljinu sa zlatnim gajtanima.
I ti se pročitala?
Triput. Obožavam sisi Van Marksveld.
Ona je moj omiljeni pisac.
Zar ne obožavaš onaj deo kad Leo zaprosi Jup?
Evo. Ja ću biti Jup, a ti Leo.
Drži me za ruku.
''Jup, ti plačeš.''
Pusti mi ruku, Leo.
Šta bi bilo kada bih ti rekao da si ti ljubav mog života?
Oh, Leo.
Poljubi me, Jup.
Džeki, ako ti kažem tajnu...
hoćeš li mi obećati da je nikome nećeš reći?
Obećavam.
Nikad se u životu nisam poljubila sa dečkom.
A ti?
Kakav je osećaj, ljubljenje?
Bilo je--
Saznaćeš sama.
Želim da budem prava žena, s telom žene.
Volela bih da znam kakav je to osećaj. Mogu li?
Ne.
Ali mi smo najbolje drugarice, zar ne?
Naravno da jesmo. I uvek ćemo biti.
Ako neka od nas mora da ode...
obećajmo jedna drugoj da ćemo se dopisivati.
Obećavam.
Izmerićemo obim kruga...
formulom 2 Pi r--
Zapišite, molim.
Prava ste pričalica, zar ne, gospođice Frank?
Pa, možda bi želeli da podelite svoju mudrost sa nama.
Mali esej, možda, pod naslovom...
Kva, kva, kva reče gđa Kvakenbuš.
Od recimo 500 reči.
Za sutra.
Ove zavese za zamračivanje čine da deluje zagušljivo.
Ponekad se osećam kao da se gušim.
Sve je to u tvojoj glavi.
Znaš da to nije istina.
Ja sam veoma nežno stvorenje, g. Frank.
Veoma nežno.
Kažem vam, Nemci će izgubiti rat.
A ja te stalno pitam kad?
Moramo da budemo zahvalni na onom što nam je dato.
Dato? Oto, stvarno--
Porodice su nam još na okupu, to je dovoljno.
Pažnja.
''Kva, kva, kva, reče gđa Kvakenbuš.
''Priču napisala Ana Frank.''
Hajde, Ana. Slušamo te.
''Nekada davno, živela je mama patka...
''sa tri prelepa pačeta u jezeru...
''kojim je vladao ponosni labud.
''Kva, kva, kva, rekla je gđa Kvakebuš svojoj deci.
''Kva, kva, kva, rekli su pačići.
''Tiše to malo! Zaurlao je labud...
''a perje mu se nakostrešilo.
''Tiše, ili ću te tako ugristi da nikada više nećeš progovoriti.
''Ovaj labud nije bio fin labud. Bio je crn...
''i sve ostale patke u jezeru su ga se plašile...
''ali ne i gđa Kvakenbuš.
Nećeš povrediti ovu decu...
''rekla je labudu...
''koji je odgovorio: Ja radim šta hoću.
''A oni su samo ružni pačići...
''i ja sam njihov gospodar.
''A onda je počeo da grize pačiće.
''Spasi nas, mama! Povikali su jadni pačići...
''a onda je gđa Kvakenbuš počela da kvače.
''Kvakala je i kavakala i kvakala.
''Stani! Stani s tim paklenim kavakanjem, povikao je labud...
''stavljajući krila preko ušiju...
''ali gđa Kvakenbuš nije stala...
''ne dok crni labud nije odleteo i nikada se više nije vratio.
''Sakupila je svoje pačiće oko sebe...
''i zajedno su otplivali i živeli srećno zauvek...
''i pevali, kva, kva, kva.''
Ovde.
Razmišljao sam. Bila bi dobra ideja...
da uzmemo zgradu iza nas.
Pokazaću vam šta sam mislio.
Dole ima 2 sobe i kupatilo...
a tavan na spratu.
Savršen prostor za laboratoriju, zar ne?
Mesto za g. Van Pelsa i mene...
da izvodimo naše male eksperimente.
-Šta kažete? -Da. Zašto ne?
Posao ide dobro. Rat.
Možemo priuštiti proširenje. Da.
Tu ste. Sledeći.
Nemci su posebno darežljivi danas.
4 zvezde za jedan kupon.
Moramo li sada biti i obeleženi?
Izgleda da je tako.
I moramo da platimo tu privilegiju.
Zar ti neće nedostajati škola sada kad je skoro gotova?
Hoće. Posebno istorija. Volim istoriju.
Tako je dug put do liceuma.
Nedostaje mi bicikl.
Meni je drago što je moj ukraden.
Bar ga Nemci nisu uzeli.
O, gospođice Kvakenbuš!
Kva, kva, kva!
Umeju da budu tako detinjaste.
Pogledaj. Zar nije divan?
Zamolila sam tatu da mi ga kupi za 13-ti rodjendan.
Biće to najbolji poklon ikad.
O, izvini.
Ti si Ana Frank.
Ideš u školu sa mojom rođakom Vilmom.
Ja sam Helo. Helo Silberberg.
O, zadravo...Helo.
This is my best friend Jacque.
Kako si?
Možda bi želela da odemo na toplu čokoladu?
Obožavam čokoladu. Čokoladu?
Da li se stvarno zoveš Helo?
Helmut, ali mom dedi se ne sviđa...
pa me zove Helo.
Ali, zar tvoji roditelji ne misle da je to smešno ime?
Ne znam. Nisam ih video 4 godine.
Došao si sam?
Mora da je bilo jako opasno.
Nikad nisam imala takvu avanturu.
Verovatno Oma jeste...
ali nikada nije puno pričala o tome.
Umrla je prošle zime. Imala je rak.
O, žao mi je.
Nikada joj nisam rekla koliko je volim.
Stvarno bih želeo da se ponovo vidimo...
ako i ti to želiš.
Nemaš devojku, zar ne?
Pa, postoji Orzula, naravno. Ona je jako lepa.
Oh, stvarno?
Ali nije zanimljiva kao ti.
Možemo da se viđamo sredom uveče.
Moji baba i deda misle da idem na časove rezbarije...
ali zapravo idem na tajne sastanke.
Nisam fanatik niti išta slično.
Znaš, uglavnom se svi samo deru.
Radije bih bio s tobom.
Pa, evo me.
Onda mogu da te zovem?
To bi bilo lepo.
Do srede, onda.
Zdravo.
Hajde, Mip.
Sedi.
Nema sumnje da si čitala...
kako su Nemci ispraznili provincije od Jevreja...
i poslali ih sve ovde u Amsterdam.
Naše veće Jevreja nalaže saradnju.
Priča se o masovnoj deportaciji, radničkim logorima.
Sećaš se onih jadnih dečaka koje su sakupili prošlog februara?
Poslali su ih u radni logor. Nijedan se nije vratio.
Mip, želim da ti poverim veliku tajnu.
Idit, deca, i ja ćemo se sakriti.
g. Van Pels i njegova porodica će nam se pridružiti.
Neću da čekam da nas nacisti odvuku.
Prosto ćemo nestati.
Gde ćete otići?
Ovde.
Ne razumem.
U aneks s druge strane zgrade.
Krećemo 16. jula.
To je za manje od mesec dana.
Klajman i Kugler su mi pomagali...
da preselim izvesne stvari i hranu za izvesno vreme.
Trebaće nam neko kome možemo da se obratimo za najosnovnije...
da bude naš staratelj.
Znaš koliko ti verujem ovde u kancelariji...
ali ovo što tražim-- pa, ono što tražim od tebe sada--
Da. Učiniću to. Naravno.
Razmisli, Mip.
To će biti veliki teret, ne bez rizika.
Kazne će biti strašne.
Rekla sam da. Tako sam i mislila.
Hvala ti, Mip.
Ana i Margo, da li znaju?
Ne, još ne.
Nek uživaju u svojim životima još malo.
Pim. Hvala ti, Pim. Puno ti hvala.
Hvala, hvala, Pim. Volim te, tata.
Predivan je.
Hvala ti puno. Hvala.
Samo je uzbuđena.
Sigurno.
Prava glamur devojka, zar ne?
Đonoci izgledaju kao da su od prave kože.
Tako si srećna.
Znam.
Ana, ko je taj dečko?
To je Piter Pels.
Stalno nešto mrmlja...
u bašti iza nas. On je glupan.
Mama kaže da moram da budem fina prema njemu...
zato što njegov tata radi s Pimom.
-Mislim da je sladak. -Sladak?
Piter, želiš li kolač?
Ana ih je sama pravila.
Sjajno. Uzeću, hvala.
-Uđi. -Hvala.
Pozvaću Anu.
-Zdravo. -Zdravo.
Dobar dan, svima.
Sedite.
Svi.
Šou uskoro počinje.
O, Ana, ovo je za tebe.
-Hvala. -Nema na čemu.
Znam šta misliš...
ali nisam zaljubljena.
Mi smo samo drugari.
Mojoj babi i dedi se ne dopada što se viđam s tobom.
Kažu da si još mlada.
Pa, ne bi trebalo da radiš...
nešto što se ne dopada tvojima.
Ljubav uvek nađe put.
Vidimo se, onda.
-Zdravo. -Zdravo.
Margo, šta misliš o Helou?
Veoma je fin.
I pristojan.
Iz aviona se vidi da je zaljubljen u tebe.
Da. To je jako zabavno.
Koliko si bila stara kad si dobila prvu menstruaciju?
Ana? Devojčice ne bi trebalo da pričaju o tim stvarima.
Dosadilo mi je više da budem devojčica.
Želim da budem žena.
Pa, za svaku devojku je drugačije.
Ženu.
Doćiće i tvoj red.
Samo moraš da budeš strpljiva.
Koliko dugo?
-Frank? -Da.
Potpiši ovde.
Margo.
Moram da odem do Van Pelsa.
Ne otvarajte vrata dok se ne vratim, jasno?
Zašto? Šta se desilo?
Zvali su vašeg oca.
Ne brini. Napravio je plan.
Vratiću se što pre budem mogla.
Ani treba neko da kaže.
Saopšti joj to najnežnije što možeš.
I zapamti, ne mrdajte.
Da bi oni posmislili da niko nije kod kuće.
-Razumem. -U redu.
Ana.
Uđi i sedi.
Šta se dešava?
Došli su po Margo.
Uvek smo mislili da će doći po Otoa ili mene.
Ali nikad za decu.
Gde je Oto?
U poseti je prijateljima u Truat bolnici.
Planirali smo 16-tog, ali ovo sve menja.
Oto će znati šta treba.
Tata. Mislila sam da te nikada više neću videti.
Ne budi smešna, Ana.
Šta se desilo?
Ana, saslušaj me.
Želim da Margo i ti spakujete po ranac.
Neće biti vremena sutra.
-Tata, šta se dešava? -Objasniću ti kasnije.
-Sad idi. -Hajde.
Zovi g. Klajmana. On ima uputstva.
Zovi Mip i Jana. Neka dođu, i...
skloni se s ulice do policijskog časa.
Ove slike su važne.
Ana, znam da je teško, ali moraš da pokušaš da budeš razumna.
Baš me briga.
Moje zvezde mi puno znače.
Džeki je na telefonu.
-Džeki? -Da.
I seti se...
Halo, Džeki?
Ana, nećeš verovati.
Jup je dobila bebu.
Da li si ikada pomislila da će postati majka?
Ko?
Jup. Jup Ter Hoj.
Zar nisi videla novu knjigu Sisi Van Marksveld?
Pročitala sam je do pola.
Zvuči sjajno.
Doćiću sutra. Možemo zajedno da je čitamo.
Ti ćeš biti Jup, a ja Leo...
kao prošli put.
U redu.
Vidimo se sutra.
Jedva čekam da ti pokažem omot.
Tako je divan.
Moram da idem.
Došli su nam gosti.
-Zdravo, Džeki. -Da?
Mip i Jan.
Bez problema.
Idite, završite s pakovanjem odela.
Jan.
g. Frank, pustite mene.
Jan, pomozi g. Franku.
Ovo će ih usmeriti u pogrešnom pravcu.
Ako se iko bude raspitivao...
recite im da smo otišli u Švajcarsku.
I pošaljite ovo mojoj majci u Bazel.
Jasno ti je sve.
Znate šta treba.
Sutra.
Koliko dugo ćemo se kriti?
Nekoliko nedelja.
Možda mesec ili dva.
Dok se ne završi rat.
Gde ćemo otići?
Da li je to u gradu?
-Na selu? -Znaćeš sutra.
Bićemo svi zajedno. To je najbitnije.
Da li ću moći da pišem Džeki?
Ona nikada ne sme saznati.
Mordži?
Mogu li da je povedem s nama?
Žao mi je.
Ostavićemo joj nešto hrane i cedulju komšijama.
To nije fer!
Ne. Ne.
Ne brini. Videćemo te uskoro.
Požuri, Margo, pre nego što svane.
Zdravo.
Molim vas...
svi nazad unutra.
Sve će biti u redu.
Videćete.
Idit.
Ostavi sve.
Mordži.
Ne možemo živeti u prošlosti, Idit.
Samo u budućnosti.
Ana, požuri.
A Margo?
-Čeka vas. -O, hvala Bogu.
Draga Žaklina...
Ti si jedina osoba kojoj mogu reći šta se dogodilo...
Ali moraš obećati da nećeš nikome ništa reći.
Ne odgovaraj na pitanja gde smo otišli.
Ako to učiniš, to može biti jako opasno po nas.
Pošto nikada nisi morala da nestneš...
pokušaću da ti predstavim naš život.
Naše skrovište zovem ''tajni aneks.''
I ma koliko to čudno izgledalo, tamo je zapravo prilično udobno.
Bila bi iznenađena da saznaš...
da smo upravo iznad tatine kancelarije.
Uz stepenice i iza malih vrata.
Otvori vrata, napravi jedan veći korak...
i vuala.
Tatina i mamina soba je odmah iza stepenica.
Margo i ja smo u sobi pored.
Čak imamo i kupatilo.
Na spratu je veća soba s kuhinjom.
Porodica Van Pels spava tamo nocu...
ali u toku dana, to je velika dnevna soba.
Moramo da ostanemo gore...
sve dok su radnici u zgradi.
Piter Van Pels ima sobu sa strane...
mnogo manju od moje.
A tu je i tavan za stvari.
S obe strane se nalaze magacini...
i komšije svud unaokolo.
Moramo da budemo nevidljivi i danju i noću.
Još uvek ima svetla, dušo.
U početku smo samo tata i ja...
radili većinu posla.
Mama i Margo su se vremenom oporavili od šoka...
i počele da pomažu.
Košulje.
Bilo je fantastično videti koliko naših stvari...
je tata uspeo krišom da prenese.
Nisam bila jedina koja je sa sobom donela uspomene.
Tata je doneo svoj stari vojnički kovčeg.
Svima nam je bilo teško...
da ne mislimo na život koji smo ostavili za nama.
Nedostaje mi moja stara soba...
ali bar imam moje filmske zvezde da mi prave društvo.
Uz malo sreće...
svi možemo biti srećni dok se ne vratimo kući.
A sada je naš aneks stvatno tajna.
g. Kugler i g. Klejman su napravili policu...
ispred našeg ulaza.
Morate biti pažljivi kada idete dole...
da se savijete i pokušate da ne udarite glavu.
Sve je bilo spremno...
13-tog juna kada su stigli Van Pelsovi.
-Ovde su. -Odlično. Uđite, uđite.
Treba mi kiseonik.
Pa, rekao sam g. Van Pelsu...
da ne idem nikuda bez moje posudice.
Piter Van Pels...
glupak, je poveo mačku...
iako mu je tata rekao da to ne radi.
gđa. Van Pels me je zamolila da volim Pitera kao brata.
To je nemoguće.
Mama kaže da je stidljiv, ali ja mislim da je prilično dosadan.
Sada ćemo dobiti još jednog gosta.
Pre neki dan, tata je objavio...
da imamo priliku da spasimo jednog od naših poznanika.
g. Fajfer me je pitao za sklonište.
Sad, znam da će ovo samo biti dodatak na vaše brige...
tako da je konačna odluka na vama.
Opasno je za sedmoro koliko i za osmoro.
Dogovorili smo se.
Ono što smo mogli da kažemo je...
da je g. Pfefer jako ljubazan...
za jednog zubara.
To je sve što imam da ti pišem za sada.
Sigurna sam da ćemo se ponovo videti, Žaklina...
ali verovatno ne pre kraja rata.
Do tada, poljubac od tvoje najbolje drugarice, Ane.
-Dobro jutro, Mip. -Dobro jutro, g. Frank.
Dobro jutro, Mip. Izvoli.
Cigarete, ako ti nije teško, Mip.
I malo čaja od nane. Ovih dana imam...
najstrašnije nesvestice u poslednje vreme.
Sve je teže nabaviti neke stvari.
Šta god da nađeš biće dobro, za sve nas.
Dakle, Mip, kakve su vesti?
Da li si videla Džeki? Imam pismo za nju...
ali tata mi ne da da ga pošaljem.
Kada završim sa kupovinom malo ćemo popričati.
A šta je s našim prijateljem g. Pfeferom?
Ne može doći sutra. Ima pacijente.
Kakva ideja!
-Kakav čovek. -Sutra je petak.
Recite g. Pfeferu da ga očekujemo u ponedeljak.
Tako će imati dovoljno vremena da sredi svoje poslove...
ali ni dan kasnije.
Pobrinuću se za to.
Mip, sećaš se jednog od naših prodavaca, g. Viktor.
Mogu li da uzmem vaš kaput?
Kako ide prodaja?
-O, šta? Loše.
Čitavo leto, veoma loše.
Čujem da...
Crna.
g. Pfefer.
Ali...vi... vi ste u Švajcarskoj.
Ne, ne, to je samo priča.
-Zdravo, g. Pfefer. -gđo. Frank.
-Dobrodošli -Pfefer.
-Pa, to je to g. Pfefer. -Drago mi je.
Ne brinite. Ovako je samo...
kada radnici iz prizemlja odu na ručak.
Ostatak dana je tiho.
Moraćete da naučite pravila, naravno.
Ima mnogo pravila.
g. Pfefer poznaje vrednost discipline.
Ovde je dokolica naš neprijatelj.
Naš moto je: radi i nadaj se.
Slušajte pruskog oficira.
Doručak je u 9h ...
sem nedeljom i praznicima, tada je u 11:30h
Ručak je od 1:15 do 1:45.
A onda nam dolaze gosti.
Gosti?
Naši pomagači, naravno. Izvolite.
Hvala.
Večera je posle večernjih vesti...
i svetla se gase tačno u 22h
Govorite li francuski, gospodine Pfefer?
Šta to znači?
Jadna moja Šarlota.
Ona misli da sam nestao u nekom selu.
Ko bi rekao da sam baš ovde...
u centru Amsterdama?
Želite li još malo povrća, g. Pfefer?
Hvala.
Mislim da smo svi mi jako srećni.
To je glupo reći.
Ne mislim uopšte da je glupo.
Čudo je što ne plačem po ceo dan...
i razmišljam o svojim drugarima.
Da nije uzimala valerijum? Tiše.
Puti, loše mi utičeš na varenje.
Deca nemaju pojma šta se dešava u svetu.
Vidi, vidi.
Gde je moj jastuk?
Šta si uradio s njim?
Pojeo sam ga.
Kako mogu da znam gde je?
Stalno gubiš nešto.
Evo!
Tvoja predviđanja se nisu ostvarila.
Kada sam pogrešila?
Kada si ti bio u pravu?
Mislim da je pomalo čudno--
Ana u sobi s g. Pfeferom.
On je tako star.
Ana je još uvek dete. Neće joj smetati.
Ranije smo se puno zabavljali.
Misliš pre nego što smo se venčali.
Da li ti uvek treba toliko vremena?
Onoliko koliko mi je potrebno.
Popričaću s tvojim ocem.
Ne diraj me.
Slušaj ih.
Svaku noć, ista buka.
bilo bi drugačije s Goslarima.
Sa dvoje dece i bebom na putu.
Već smo pričali o tome, Idit.
Kad beba zaplače, šta onda?
Sve bi nas odala.
Ovo nije mesto za ženu u poodmakloj trudnoći.
Bar sam mogla da se staram o njoj.
Još uvek ne verujem. Majka i dete su mrtvi.
Majko, nemoj.
Bilo bi drugačije da...
da sam bila tamo da pomognem.
To ne možeš da znaš, Idit.
Tako je to, Oto.
Nikad neću znati.
Moraš da probaš da ne misliš na stvari napolju.
Teško je, znam...
ali ne možemo biti odgovorni za sve ljude.
Samo za nas same.
-Ne smeš to da radiš. -To je jače od mene.
Volim da gledam ljude.
Ponekad i izmišljam priče o njima...
zamišljam kakvi su njihovi životi.
Kako bi mi živeli da...
Ana
Margo, zar ti ne izgledam drugačije?
Drugačije?
Ana, da li si...
Želela sam da to bude moja tajna neko vreme.
Samo sam rekla Bep.
Nabavila mi je neke stvari u apoteci.
Zaista sam srećna zbog tebe.
Samo kada bi ostali prestali da me tretiraju kao dete...
Da li imaš obaveze posle škole?
Da li u Švajcarskoj imaju škole za Jevreje?
Naravno da imaju...
ali nema Nemaca koji te teraju da ideš tamo.
Još ne mogu da verujem da je ostavila cipele.
Tako su joj se dopale, sećaš se?
-Zaista si ih videla? -Baš na podu.
Kao da ih je šutnula.
Da li si našla dnevnik?
-Nije ga bilo. -Tražili smo.
Izvinite.
Izvinite, moja--
moja žena.
Odveli su je sinoć.
-Poslao ti je ovo. -Videla si Frica?
Zar mi ne možeš reći gde je?
Ne znam.
-Pobrini se da dobije ovo. -Naravno.
Hvala.
Tako si dobra
Reci mu da ga volim, da ću ga čekati.
Proklete bile, zveri.
Bilo je katastrofa...
daleko krvavijih...
nego bilo šta što smo dosad prošli ovde.
Ali na kraju...
sav otpor je ugušen...
i svi naši neprijatelji su se predali.
Ne podnosim ovog čoveka.
Nemam pojma šta govori.
Ovo nije kraj.
Verovatno je početak kraja...
a sigurno je kraj početka--
da li znate šta to znači, g. Frank?
Ah, Puti!
Ako mene pitate, Britanci bi trebalo da provode više vremena...
bombardujući Nemačku...
a manje pijući čaj.
Ućuti već jednom.
-Ne diraj. -Pokušavam da popravim.
Svaki put kad pokušavaš nešto da popraviš, bude još gore.
Amerikanci, Oto, zašto ne dolaze?
Zašto im treba tako puno vremena?
Zauzeti su borbama sa Japancima.
Ne smeš očajavati, Idit. Doćiće do invazije.
Uskoro će biti ovde.
Da, ali... da li ćemo mi?
Tata, hoćeš li pitati g. Pfefera...
zašto misli da je toliko nerazumno...
što insistiram da koristim svoj sto?
lmam važan posao.
Posao, razumeš?
A uz to, ima drugih mesta na koja možeš otići.
To tvoje pisanje...
možeš da pišeš na tavanu, na primer.
Ipak je to samo dnevnik.
-Dečija zabava. -Dečija?
Polako, polako, bez svađe.
Predlažem sledeće...
Ana će koristiti sto, recimo, dva puta nedeljno...
od 16h do 17:30...
a g. Pfefer može da ga koristi ostatak vremena.
Ali, Pim...
Da li smo se dogovorili?
Svi mi moramo da se žrtvujemo pomalo, Ana.
Misliš ja. Ja moram da se žrtvujem.
I to nije malo. Više nisam devojčica.
g. Pfefer ima pravo da koristi sto.
A ja nemam?
Radim vredno kao i svi ostali ovde.
Samo ne želim da taj čovek...
brlja po mojim privatnim stvarima.
To se da lako rešiti, zar ne?
Imam ga.
Evo.
Ovde će tvoj dnevnik biti bezbedan od radoznalaca.
Hvala, tata.
Moja mala žena.
Izvinite.
Nikada neće moći da se kaže da je Ana Frank omanula...
u njenim studijama zbog mene.
Hvala.
Moj Pim!
Pomozite!
Mislim da bombarduju aerodrom.
Sklonjaj se sa prozora.
Ne boj se. Slušaj, to su Britanski avioni.
-Dolaze da nas spasu. -Ne, ne zvuči tako.
Piter, silazi dole!
Šta to radiš?
Nisu svi ovde bivši vojnici.
Ovo je moj partner g.Klajman.
Drago mi je.
-Naša nezamenljiva Mip. -Zdravo.
-I Bep. -Drago mi je.
Ovo je g. Van Maren.
On će preuzeti mesto poslovođe.
Bar dok Bepinom ocu ne bude dovoljno dobro da se vrati.
Ne znam šta da kažem...
ali ako tražite vrednog radnika...
-vaš sam čovek. -Dobro.
Pokažite g. Van Marenu skladište, molim Vas, Bep.
Ja ću.
Naši prodavci nam izdaju narudžbine jednom nedeljno.
Sve što Vam treba da popunite narudžbine je ovde.
Imamo dve vrste Pektakon proizvoda: začini i džemovi.
Vau, ovo bi dobre pare uzelo...
na crnom tržištu.
Ne bih to znala.
Vaša kancelarija će biti ovde.
Čemu ta plava boja?
Da bi se zaštitili začini od svetla.
A?
Šta Mip misli?
Ne veruje mu. Misli da je lopov.
Lopov?
Zaštitnički je raspoložena.
Čišćenje graška je tako dosadno.
Nikad neću biti domaćica.
To je kao da si u zatvoru.
To je samo privremeno.
Tvom ocu će uskoro biti bolje, suran sam.
Ne.
Kažu da ima rak.
Toliko patnje je na ovom svetu.
Da li je to sve što umeš da kažeš, majko?
To će samo pogoršati stvari.
Iskreno, ne znam kako možeš da budeš tako bezosećajna.
Ana! Ne razgovaraj tako s majkom.
Ne slušaj ih, Bep.
Znaš šta ja radim...
kada stvari postanu teške?
Odem na sprat.
Na tavanu je prozor...
sa koga se vidi staro kestenovo drvo u dvorištu.
Ima prelepe grane.
Kada su u punom cvatu...
to je tako lep prizor.
Kada pogledam napolje...
Nekako se osećam bolje.
Zapitam se...
da Bog nije bliže nego što većina ljudi misli.
Da li si to pročitala u jednoj od tvojih knjiga?
Postala si tako pametna.
Verovatno sam beznadežna.
Izvinite.
Zar ne misliš da bi trebalo da se izviniš svojoj majci?
Ponekad može biti tako teška.
I ti se prilično teška.
I ljudi me stalno podsećaju na to.
To je normalno za devojčicu...
mislim, ženu tvojih godina.
Stani!
Ne želim da čujem da sam kao ostale devojčice.
Nisam.
Ja sam ja. Ana Frank.
Ana, tvoja majka je tvoj najveći zaštitnik.
Čuo sam je kako priča sa gospođom Van Pels.
Ona ti je prijatelj.
Ne želim da mi bude prijatelj.
Treba da mi bude majka.
Neko na koga mogu da se ugledam.
Da mi da primer.
Tvoja majka je ljubazna i darežljiva osoba.
Verna žena, ona je...
ponela veliki teret bez reči.
Uvek je braniš.
Ali videla sam kako je ljubiš.
Ljubiš je kao mene ili Margo.
Mislim da nisi ni zaljubljen u nju.
Nikada ne govori tako nešto.
Ne bi želela da ti oduzmem dnevnik, zar ne?
Tata.
Žao mi je.
ANNE: Stvarno mi je žao.
Prosto-- Ne mogu da promenim to što osećam.
Mama i ja...
smo tako različite.
Kao dan i noć.
Ona me uopšte ne razume.
Da li si ti probala da razumeš nju?
Ana.
Jesi li dobro?
Mora da sam zaspala.
Koliko dugo me gledaš?
Upravo sam naišao. Kunem se.
Grašak iz skladišta.
Svi su otišli, tako da je bezbedno da ih donesem.
Šta to radiš?
Šta je pozadi u onoj zgradi?
Ne pripada nama.
Jel tako?
Treba da si na ručku. Izlazi.
Idi.
Kuglerovi izveštaji su sve neuredniji.
Zavese na kancelariji...
opet nisu navučene.
Uvek su raširene po ceo vikend, g. Pfefer.
Žao mi je. Zaboravio sam.
Onda mi recite, kako da uzmem papir?
Neće niko videti.
Tako to počinje.
Neće niko videti. Neće niko čuti.
Niko neće obraćati pažnju.
Šta onda?
Zdravo, Piter.
Zdravo.
Da li si ti doneo hleb?
Daj mi ključeve. Uradiću to sam.
I otarasi se te mačke.
Izgledaš smešno.
Kao da nosiš neko krzno iz kolekcije svoje majke.
Glupane.
Mislim da se loše ponaša prema tebi.
Ne obraćaj pažnju na njega.
Takav je kad nema cigareta.
Volim kada se smeješ.
Stvarno?
Oči ti se nekako sjaje.
Imaš lepe oči.
Ne. Nisam lepa.
Da, jesi.
Ne, nisam.
Pa, moraćeš da mi veruješ.
Baš sam se pitao gde je to.
Hvala vam.
To je onda vaš novčanik, zar ne?
Rekao sam vam da jeste.
Bili ste u magacinu sinoć?
Tako je.
Zašto?
Ne moram da Vam se pravdam.
Zar nije izvesni g. Frank...
radio ovde neko vreme?
Jevrejin?
Kakve sad to ima veze?
Šta mu se desilo?
On je... nestao.
Nestao?
Tako je.
Sad, izvinite...
ako tražite nagradu...
moraću da Vas razočaram.
Dobio sam ja svoju nagradu.
Neko živi u zgradi iza nas. Znam to.
Moja žena čisti kancelarije.
Da se tamo kriju ljudi znala bi.
Pomislila je da je videla nešto...
ali ispalo je da je bio prodavac.
Svako nekog krije ovih dana.
Ono što me uznemirava je to... što bi to mogli biti Jevreji.
To bi bilo loše za sve nas.
Misliš da je Kugler umešan?
Kugler.
Kugler je lažov. To već znam.
Svi u kancelariji se stalno šunjaju unaokolo.
Klajman kaže da mora u skladište...
sekretarica stalno nešto proverava...
a ona druga, ona Mip...
nešto mi se kod nje ne dopada.
Ona je opasna.
Šta možeš da učiniš?
Otpuštanje Van Marsena može biti opasno.
Ako posumnja nešto...
postoji mogućnost da ode u Gestapo.
Nagrada za Jevreje se podigla na 25 gledera po glavi.
S druge strane, ako taj momak krade...
ima i on šta da sakrije.
Da, mislim da ste u pravu.
Moramo da budemo oprezniji, to važi za sve.
To je bilo naših poslednjih 100 geldera.
Šta ćemo za novac?
Jedna od onih tvojih svečnih haljina...
bi trebalo da vredi nešto.
Samo probaj.
Ne budi glupa.
Onda ne razgovaraj tako samnom.
Ko je kriv što smo u ovom sosu?
Nisam ja sigurno!
Možete li da prestanete sa svađom?
Kao dve svrake, po ceo dan se prepirete!
Ne vidim da si se ponudila da pomogneš.
-Slušaj je samo! -Molim Vas, sve.
Optužbama nećete ništa postići.
Moramo da se mučimo...
dok vi zadržavate sav novac od posla.
Zar ne mislite da moj Kurli nije zaslužio deo tog novca?
Gde bi ste bili sada da nije njegovog nosa?
Rećiću vam, još bi ste pravili džem.
Vidiš, rekla sam ti da je trebalo da zovmeo Goslare.
O, Idit, molim te.
Jel tako?
Da, tako je.
g. Pfefer, možete li da sačekate malo?
Možete li da odnesete ovo g Van Pelsu?
Recite mu...
Recite mu da čekam njegov odgovor.
Da, svakako.
Ako gđa Frank želi nazad svoje rublje, može sve da dobije.
Baš me briga.
Iskreno, oduvek mi je bilo prilično oronulo, zar ne?
I od sad neka koriste svoje posuđe.
Da vidimo kako će im se to dopasti.
Hvala, g. Pfefer.
Veoma dobro.
Napiši im to.
U redu.
Mi ćemo im pokazati.
g. Pfefer, molim Vas pitajte g. Van Pelsa...
da mi doda so?
To je ipak njihovo.
Piter, penji se ovamo!
U redu je.
Ne treba da budeš u neprilici zbog mene.
Šta to misliš da radiš? Sedi dole!
Pogledajte se.
Trebalo bi da znate bolje.
Kako mislite da je nama...
meni, Piteru, i Margo, kada vidimo kako se ponašate?
Dajete nam dobar primer.
U pravu je, znate.
Nema mesta sitničavosti.
Daj mi tvoj tanjir.
Želiš li supu ili ovsenu kašu?
Kašu, molim.
g. Pfefer, da li biste bili ljubazni...
i dodali kašu g. Van Pelsu?
g. Frank. g. Van Pels.
Uzmi malo povrća, Margo.
Imam šalu za tebe, Ana.
Šta ima 4 noge i leti (mušice) ?
A?
Recite mi.
Konj!
-Kako mislite konj? -Konj!
Konj ne može da leti.
Konj-- s mušicama na repu. A?